The Eastern Spirit Subbing Squad представя
ХАЙД, ДЖЕКИЛ И АЗ = Епизод 2 =
Да не би…
Вие ли бяхте?
Наистина ли…
ме спасихте?
Спасил?
Вие скочихте във водата…
Скочил съм във водата?
Вие ли…
ме спасихте?
Аз ли
съм те спасил?
Греша ли?
Директор Гу.
Вие ме последвахте във водата, нали?
И аз не си спомням добре,
но като че ли и двамата бяхме във водата.
Обаче добре си спомням,
че във водата някой ме държеше…
Чакай.
Замълчи.
Директоре. - Отпрати я.
Махай се! Не ме ли чу?!
Защо се ядосвате? Само попитах дали сме ме спасили.
Спасил?
Никога не съм го правил.
Никога не бих спасявал жени, така че изчезвай!
Моля ви, хайде излезте.
Момент…
Ами това, което носите… ваше ли е?
Какво?
Както и да е.
Защо? Защо се появи отново,
Робин?
Изплаши се, че ще повдигна въпроса за договора. Студенокръвен глупак.
15 години по-рано
Благодаря.
Недей да ми благодариш. Такъв съм си.
Сигурно е съвпадение. Невъзможно е да е той.
Появи ли се? Той ли беше?
Не го видях лично, но…
Ами какво видя?
Директор Гу отиде на среща с д-р Канг.
След малко падна в езерото с една жена.
Има ли спомен?
Спомня ли си, че е паднал?
Май не.
Негодник!
Наистина ли беше
Робин?
Появил ли се е отново?
Пак ли е спасил човек? - Така изглежда.
Кой друг ще скочи във водата в тоя студ, за да спасява човек?
Защо сега? От 5 години нищо не се беше случвало.
Защо? Защо отново?
Д-р Канг… тя…
Бързо й се обади. Тя спомена, че е открила лек.
Д-р Канг…
Какво за нея?
Божке!
Изчезнала е. - Какво?
Д-р Канг Хюе е изчезнала.
Ето снимка.
Има петно от кръв по масата.
Тази д-р Канг Хюе е същата, която познаваме?
Да, която лекува с хипноза в Националната следствена служба.
Но нали казахте, че са минали едва 12 часа?
Защо е обявена за издирване?
Ами… заради това.
Спасете ме.
Болница "Ханкьол", 10-ти етаж
Тук записът спира. Получен е около 4:50 часа.
Отишъл ли е екип на мястото? - Да, но не е имало никой.
Детектив Нам, чух, че някой е паднал във водата.
А, да. Вижте.
Това е покривът над офиса.
Хора от болницата са видели как някой е паднал оттук.
Но не била д-р Канг?
Не. Били са Гу Соджин и някаква жена на име Чанг Хана.
Д-р Канг е изчезнала?
Тогава,
онзи човек.
Спомняте ли си нещо?
Горе-долу. Ами полицията?
А те са били там?
Д-р Канг е била лекуващ лекар на Гу Соджин.
Преди малко не се беше събудил и не знам защо е бил там.
Същото важи и за Чанг Хана.
Д-р Канг съпротивлявала ли се е? - Няма следи.
Влачена ли е? - Не.
А камерите? - Били за изключени след 4:30 ч.
Всичките? - Не.
Само на 10-тия етаж. В офиса, асансьора и подземния гараж.
На покрива няма камери. - Изключени са нарочно.
Нали? - Добре тогава.
Направете проверка на камерите по етаж и време.
Също и кой е мразил д-р Канг. - Да.
Детектив Нам, казахте, че онези хора са били Гу Соджин и Чанг Хана?
Да. - Разпитайте ги.
Разбрах. - Добре.
Чанг Хана ли е на телефона? - Да. Кой сте вие?
Свидетелски показания?
Утре сутрин?
Да.
Да, разбрах.
Утре сутрин ще дойдат от полицията, за да вземат показания.
Как е жената, която беше в безсъзнание?
Не попитах.
Какво каза Директор Гу?
Той може да казва единственото, "махай се".
Изчезвай,
докато не открием д-р Канг.
Не може да общува с хората нормално
и сякаш лицевите му мускули са парализирани.
Понякога дори сериозен човек се усмихва и показва доброта.
Ако ще и погледът му да е лукав.
Но Директор Гу е социопат, който няма човешки емоции.
В главата му се върти само как да увеличи печалбите.
Дори не осъзнава, че бизнесът му е да продава мечти.
Значи той не е принцът, който е бил на моста,
и те е спасил като малка?
Отиде, защото вярваше, че е той.
Той каза, че никога не би спасил жена.
Какъв ли театър не ми разигра
само и само да не отворя дума за договора.
Не, няма да се махна. - След месец встъпваш в длъжност.
Затова не мога да отида. - В това състояние…
Отмени внесеното увеличение. - Добре съм, татко, нищо ми няма.
Че нали нищо не помниш?!
Просто случайно припаднах.
Още ли не си разбрал? Различен съм от преди 5 години.
Знаеш как живях през тези 5 години. Дадох всичко от себе си.
Завърших Кулата на чудесата и увеличих печалбите с над 30%.
Не съм изпускал час при д-р Канг и следвах указанията й.
Живях като зомби и нито веднъж не съм се преобразявал.
Знаеш това.
И ако не го беше направил, нямаше сега да стоиш срещу мен.
Да, постарах се, за да мога да стоя пред теб, татко.
Правих го досега, ще продължавам и в бъдеще.
Не се чувствам спокоен спрямо теб.
Но тази липса на доверие ме прави опасен, знаеш, нали?
Заплашваш ли ме? - Предупреждавам те.
Сега ме остави сам.
Другата ти същност ще се появи отново.
Робин.
Следи го внимателно.
Ако се случи нещо, обади се. - Да.
Добре се справихте пред председателя.
Не ме успокоявай. Приготви колата.
Ако гледаш този запис, значи си се върнал.
Слушай внимателно, Робин!
Помниш последния ни инцидент, №19, нали?
19-тият протокол.
Не се налага да съществуваш.
Аз се промених. Вече не те искам тук.
Но ако ще се появяваш сега, давай!
Ще направя така, че да изчезнеш завинаги.
Когато тъгата те налегне,
когато разстрои ума ти,
когато отнеме ценните за теб неща,
тогава кажи на сърцето си.
И всичко това ще отмине.
Камерите са били изключени?
Да, точно по това време са били спрени.
Предварително са били настроени. Какво казаха полицаите?
Че разследват.
Никой ли не е видял д-р Канг вчера? - Не.
Но често се появяват следи на най-неочаквани места.
Така че… - Какви неочаквани места?
Къде ще намерим следи?
Камерите са били изключени, няма свидетели…
Мамка му!
Какво? Какво има?
Звънни в полицията. Има свидетел. - И кой е той?
Има свидетел.
Г-ца Чанг.
Да вървим. Пак ще се борим. - Но как, те прибраха всичко?
Ще го извадим отново.
Хана, Директор Гу е бил изписан.
Ще разчисти всичко, докато ни няма.
Богатите разполагат с бързина, бедните - с упоритост.
Г-це Чанг Хана?
Аз съм Нам Уджин от полицейско управление в Кангнам.
Обадих ви се вчера, за да дадете показания.
Да, чух, но сега съм заета, така че малко по-късно…
Случайно да сте виждали тази жена?
Да, притеснявах се за нея.
Как е тя?
Беше в безсъзнание вчера.
Изчезнала е.
Изчезнала?
Когато сте влязла, д-р Канг е лежала там в безсъзнание?
Да, имаше кръв под главата й. - Кръв.
Извинете.
Да. Какво стана?
Какво?
Добре, ясно.
Г-це Чанг Хана.
Откъде се познавате с д-р Канг?
Какво? Вече ви казах, че не я познавам.
Не ме лъжете.
Но как така?
Ами вие изобщо не сте влизали в тази сграда.
Имало е обаждане от офиса на д-р Канг в 4:53 ч.
Камерата на 10-тия етаж е била изключена 30 минути по-рано,
затова няма как да знаем дали някой е влизал или излизал от стаята.
Но всички записи от 1-вия етаж са тук.
Знаем кой е влизал или излизал по това време.
Вие не сте.
Как някой, който не е влизал
или излизал, е бил в офиса?
Как точно влязохте?
Ами виждате ли… - Как влязохте?
Влезе по въже.
Не знаете ли какво е въже?
Но наистина ли по въже?
Да, по въже. Така влезе.
Какво означава това?
Направих го, за да говоря с вас, директоре.
По истинско въже?
Защо заради мен?
Вие ме избегнахте и ми попречихте да вляза.
Чакайте… - И затова използва въже?
Защо не почака тихо и кротко?
Добре, извинявам се за въжето, но ме чуйте сега.
За вас… - Не разбираш ли ситуацията?
В момента тече разследване и ние сме свидетели.
Съсредоточи се.
Тогава вие…
Чакайте…
Добре, хората са на първо място.
Да, така е. Извинете.
Я кажете! Как влязохте там?
Ето така.
Така влязох.
Жената беше припаднала и лежеше от тази страна на масата.
И тогава, зад мен…
Почувствах, че има някой.
Кой беше?
Мъж ли беше?
Ами…
Колко висок? Имаше ли нож?
Кой беше? Видя ли или не?
Видях, но…
Съвсем ясно видях.
Но какво ми става?
Какво има? Видя ли или не?
Видя ли или не?
Видях го.
Видях го, но…
Но…
Не си спомням.
Временна загуба на паметта?
Да.
Какво клише. Има амнезия точно сега.
Значи няма да си спомня?
Това е посттравматичен стрес.
Така ли е?
Да, да смятаме, че не си спомняте, заради преживяния шок.
Ще може ли да си върне спомените?
Разбира се, но при всеки човек е различно.
Понякога паметта се възстановява бързо.
Почти не се случва да не се възвърне.
Наистина ли не си спомняш?
Какво?
Как от всичко случило се не помниш именно лицето на престъпника?
А дали сте видяла цялото му лице? Споменахте, че е носил маска.
Все пак го е видяла отблизо.
Наистина ли не помниш, или искаш да ме прецакаш?
И как ще ви прецакам по-точно?
Това е важно за мен.
Нима?
За вас е важно, но без да искам ви прецаквам.
Проведете разпит под хипноза.
Моля? - Уредете го.
Ученикът на д-р Канг прави хипноза.
Нека той се заеме. - Момент. Защо ми е да го правя?
Един човек е изчезнал, а ти си свидетел.
Важно ли е за вас? - Да.
Имате нужда от мен? Нима? - Да.
Тогава отказвам да го направя. - Какво? Защо?
Подходът ви е грешен.
Трябва учтиво да ме помолите за тази услуга.
И че ако аз ви съдействам,
вие ще ми върнете услугата.
Има начин да ми се отплатите,
но явно не сте толкова умен.
Подпишете. - Чакам да се извините.
Извинете се, че едностранно прекратихте договора.
Извинявам се.
Шегувате ли се? Не искам такова бездушно извинение.
Извинявам се.
Доволна ли си?
Подпиши.
Подновяване за 2 години
10 години
10 години? Да подпиша договор за 10 години?
Да.
3 години?
Много забавно. 10 години!
4 години.
Дали ще са 3 или 4…
10 години.
Гледайте си работата, щом сте изплашен.
Добре, нека е за 10 години.
Освен това, ще променим представлението.
Ще ни трябва подготовка… - Договорено.
Директоре. Само вашата работа ли е важна?
Смятате нашата за маловажна?
Не е това.
Не трябва ли да представиш концепцията по-подробно?
Но сега не е моментът да разискваме това.
Защо не се подложиш на разпита под хипноза?
Да. Има ли друго?
Вие бяхте, нали?
Този, който ме спаси вчера.
Благодаря.
Така се прави. Просто трябва да се влага душа.
Този гердан ваш ли е?
Защо?
Нищо. Сигурно е съвпадение.
Врата се затваря.
Кое е съвпадение? - Какво?
За какво съвпадение говориш? - Просто исках да потвърдя нещо.
Какво? - Забравете.
Само ме питаш мой ли е герданът и дали съм те спасил.
Вие ли бяхте? - И ако съм бил аз?
Казахте, че не сте вие.
Коя си ти? Защо от момента, в който се появи…
Какво искате да кажете?
Добре ли сте?
Добре съм.
Сигурно вярвате в много богове.
Даже и в хипнозата вярвате.
А аз не вярвам в хипнозата.
Ще го направя, защото е заложен човешки живот,
но ако не проработи? Не очаквайте твърде много.
Вярваш ли в коли?
Самолети? Кораби? Телефони?
В смисъл? - Хипнозата не е религия.
Въпросът не е дали вярваш или не.
Доста сте запознат, нали?
Аз знам малко, но се научих и да я прилагам.
Затворете си очите.
Не, оставете ги отворени.
Отсега нататък…
вие ще бъдете хипнотизиран.
Сега с два пръста
ще огънете тази монета. Ще броя до три.
Едно, две, три… Сега!
Ще я огънете.
Добре, аз ще я огъна.
Едно, две, три. Сега!
Ще ми правиш трикове с монета?
Това е хипноза в стил Лас Вегас. Мисловна магия.
Това не е хипноза. Хипнозата е наука.
Да, бе, наука! Да си споделяш миналото…
Да преживееш миналото в транс е халюцинация,
която човек вижда с променено съзнание.
Халюцинация? - Хипнозата не е халюцинация или сън.
Нито спиш, нито си буден.
Тя показва дейността на мозъчни вълни.
Откъде сте научили толкова много?
Д-р Канг ме научи.
Чуй ме добре.
Хипнозата не е илюзия, нито е спомен за предишен живот.
И изобщо не е шега.
Толкова сте сериозен, а аз съм ужасно нервна.
Ето сградата. Номер 1310.
Да.
И още нещо.
Не забравяй скицата на престъпника, когато излезеш.
Че ти дал ли си ми някаква скица?
Няма ли да излизате? - Моля?
Аз съм Юн Теджу, а вие сте Чанг Хана, нали?
Откъде разбрахте?
Ясно. Разбрахте това по ноктите ми, нали?
Понеже нямам маникюр, значи работя с ръцете си.
И по краката ми личи.
Както Ким Юнсок казва в "Крадците": "Ходиш по въже, нали?"
Чули сте от детектив Нам, че ходя по въже?
Да, получих съобщение от детектив Нам.
Г-ца Чанг Хана вече е пристигнала.
Но защо се престорихте, че не ме познавате?
Изненадахте се, когато ви казах да слезете, нали?
Да. - Но също така и ми се доверихте.
Понеже съм психиатър, веднага усещам хората, нали?
Ще пусна тази песен.
И? - Точно сега тя ще ви хипнотизира и…
Ще бъде и сигналът, за да се събудите.
Сигнал?
Доверието е в основата на хипнозата. Без него нищо няма да се получи.
Когато тази песен прозвучи, вие ще ме се доверите.
Така ще събудим вашата чувствителност.
Знам, че се притеснявате.
Но нямаме друг избор.
Трябва да открием д-р Канг.
Чух, че вие сте неин ученик.
Искам да помогна, но не знам дали ще се получи.
Честно казано, това ми се струва фалшиво.
А да бъда хипнотизирана с тази песен от преди малко…
Моля ви, доверете се на уменията ми. Отчаян съм.
Добре.
И човекът, който ме изпрати тук, също изглеждаше отчаян.
Млад е. Има ли умения?
Доста е известен в тези среди.
Учил е в чужбина и е докторант по психология.
Освен това… от най-голямо значение е фактът, че е ученик на д-р Канг.
Има ли шанс той да знае?
За лечението, за което д-р Канг спомена.
Поразпитах го дискретно, но не ми изглеждаше да знае.
Викал си ме?
Замини. - Татко.
Добре, нищо не се е случвало през последните 5 години.
Но ето че той се е появил отново.
И ние не знаем с кого се е виждал,
нито какво е правил.
И със сигурност, щом веднъж се е появил, пак ще дойде.
Махай се. Докато все още можеш. Докато си ти.
Ще намеря д-р Канг. Има свидетел, татко.
Дори да я намериш… - Знаеш ли защо отидох при нея?
Каза ми, че е намерила начин да ме излекува.
Намерила е перфектното лечение и този път не е опасно.
Обеща ми, че вече ще бъда свободен.
Ще намеря д-р Канг.
И ако лечението не проработи, няма да се връщам при теб.
Но моментът още не е дошъл.
Достатъчно за днес.
Какво ще правим тогава? - Просто ще си поговорим.
Знаете ли как се играе?
Отдавна не съм играла.
Бива си ви.
От вас ли дойдохте днес? - Не.
А откъде? - От болницата.
Коя болница? - "Ханкьол".
Сама ли бяхте там? - Не.
С вашите? - Те починаха?
Братя, сестри? - Сама съм.
Коя дата е днес? - 22 януари.
Ами вчера? - 21 януари.
И къде бяхте на 21 януари?
В офиса на д-р Канг.
На 21 януари в 4:40 часа влизате в офиса.
1, 2, 3. Спомнете си.
Какво виждате? - Д-р Канг.
Как е тя? - Припаднала е.
Има кръв под главата й.
Зад мен… усещам, че има някой.
Обърнете се бавно. Сега.
Какво има?
Запуши устата ми и ме души.
Наръгах го.
Преследва ме.
Моля ви, спасете ме!
Сграбчи ме.
Какво има? Какво се случва?
Души ме.
Не мога… да дишам. Имам чувството, че ще умра.
Всичко е наред, сега ще пусна песента и на 3 ще се събудите.
1, 2, 3. Отворете очи.
Добре ли сте? - Видях го. Спомних си.
Справихте се отлично. Носил е маска, тъмносиня шапка и очила.
Видях лицето му.
Видяхте лицето му?
Да. Свалих маската му.
Свалихте маската? - Да. Видях го.
Свалила е маската? - Да.
Но още не си спомня точно лицето.
Но го е видяла. - Да. Хипнозата сработи.
Добре. Това е чудесно.
Ако даде ясно описание…
Чакай. Свалила е маската и е видяла лицето на престъпника…
Значи Чанг Хана го е видяла.
И престъпникът знае това.
Прав сте. - Къде е тя сега?
Изплашихте ли се?
Инстинктът ви кара да изтриете момента, в който почти не сте умрели.
Необходимо е първо да се освободите от страха.
Когато това стане, ще си спомните.
"Весела приказна вечер"
Яла ли си? Да вървим.
Ей, какво има?
Какво има?
Мисля, че някой ме следи.
Обади се на охраната да огледа наоколо.
Да.
Последвай ме. - Къде?
Трябва да се подготвя за представлението.
Къде отиваме? - Нали се беше запътила към цирка?
Това пък сега какво е? Нали договорът уж е подновен?
Поставено е условие?
Ще ме пазят 24 часа?
По програмата за защита на свидетелите.
Не прекалявате ли? - Не прекали ли ти преди малко?
Нали някой те следеше?
Къде живееш?
Къде живея? В Кьонги-ду. - Не става. Много е далече.
Къде сме?
Но защо съм тук?
Избирай, или ще живееш тук, или ще сложа охрана пред дома ти.
Една обикновена стая…
Без тази карта никой не може да влезе тук.
Въпроси? - Тази вечер имам представление.
Не става. - Ами репетицията?
И тя. Представление? И го казваш така спокойно?
Почакайте. Представлението не е разрешено?
Значи не мога да го направя? - Не можеш?
Сега вече ви разбрах. - Изобщо не разбираш.
Д-р Канг е изчезнала. Но ако успеем да я намерим,
и тя вече не е жива…
Тогава ще си свидетел на убийство. Сега просветна ли ти?
Затова гледай да си спомниш възможно най-скоро.
Заради собствената ти безопасност.
Но и вие също бяхте там, директоре.
Обаче ме изоставихте и избягахте.
Точно вие ме направихте единствения свидетел.
Подложихте ме на хипноза и отново преживях ужаса от този спомен.
Дори за успокоение не ме попитахте дали съм била притеснена.
Точно затова сега ще те пазя.
Ако ще ме държите като в затвор, няма да остана тук.
Толкова ли е трудно да съчувствате на някой друг?
Съчувствие? Съпричастност?
Защо да ги проявявам? Забрави ли, че аз съм работодателят?
Ако искаш да останеш в Парка, трябва да ме слушаш.
Ако ли не, напусни!
Смятате, че "Страната на чудесата" ви принадлежи по рождение?
Да, ще ви принадлежи и в бъдеще.
"Страната на чудесата" харесва ли ви изобщо?
Паркът никога не е бил мой. Никога няма и да бъде.
Но аз го обожавам. Знаете ли защо?
Това е най-скъпото място от детството ми.
Баща ми създаде тази сцена и работеше на нея.
Казвал ми е да не си тръгвам, преди завесата да падне.
Толкова ли лесно се захвърлят спомените?
Да, аз мога да ги захвърля.
Не искам да си спомням за "Страната на чудесата"
от моето детство…
Питаш ме дали ми харесва? Кое да ми харесва?
Някой мъж, някоя жена?
Всичко това ми принадлежи, нищо повече.
Така че…
Ако това място ти е скъпо, остани, докато не изчезне.
Докато не се отърва от всичко.
Прав сте.
Каквото и да се е случило.
Вие никога не сте ме спасявали.
Нито вчера, нито когато и да е било.
Другият не беше като вас.
Този, когото аз помня, спасяваше хората.
Този, когото тя помни?
Дали няма предвид… Робин?
Кой човек?
За кого говориш?
Защо да ви казвам? - Кажи ми!
Той… прилича ли на мен?
Дали прилича на вас? Не.
По нищо.
Този гердан ваш ли е?
Сигурно е просто съвпадение.
Моля ви, помогнете ми! Помогнете ми!
Защо след цели 5 години, всичко се връща точно сега?
Невъзможно!
Дали не е заради нея?
Тази вечер ще има представление във Венецианския салон.
Сънят.
Чанг Хана!
Изненада ли се?
Да.
Но… как разбрахте?
Добре ли си?
Виж дали не кървиш някъде.
Явно всичко е наред.
Но все пак мини през някоя болница.
Може по-късно да те заболи.
Робин е.
Всички към Венецианския салон. Спешно е.
Дай ръка, хайде.
Не. Ако се навъртам още наоколо, нещата ще станат по-объркани.
Все пак мини през болницата. Разбрахме ли се?
Хей, вие!
Какво правите?
Какво видях току-що?
Директор Гу…
Да не е някакъв акробат?
Никъде го няма. - Разделете се и го намерете!
Разбрано!
Аз…
Завърнах се.
Превод: GFotaku Редакция: mrnkaloto
Eastern Spirit ® 2015